Кордафлекс таб п/об пленочной п/об 10мг фл 100 шт
Кордафлекс таб п/об пленочной п/об 10мг фл 100 шт инструкция
Склад та опис
Активна речовина :
1 таблетка містить: ніфедипін 10 мг ; Опис: Двоопуклі круглі, покриті матовою або злегка блискучою оболонкою таблетки, жовтого кольору зі слабким характерним запахом. Форма випуску: Пігулки покриті плівковою оболонкою, 10 мг. По 100 таблеток у флаконі із коричневого скла. 1 флакон поміщають у картонну пачку разом із інструкцією із застосування.
ПротипоказанняПідвищена чутливість до ніфедипіну, до інших похідних 1,4-дигідропіридину та до будь-якої з допоміжних речовин;
Серцево-судинна недостатність (кардіогенний шок);
Виражена артеріальна гіпотензія (систолічний артеріальний тиск менше 90 мм рт. ст.);
Нестабільна стенокардія;
гострий інфаркт міокарда (перші 4 тижні);
Лікування гострих нападів стенокардії;
Злоякісна артеріальна гіпертензія (АГ);
Вторинна профілактика гострого інфаркту міокарда;
Таблетки Кордафлекс 10 мг не можна призначати спільно з рифампіцином, оскільки він є ферментним індуктором, внаслідок чого концентрація ніфедипіну в плазмі не досягне терапевтичного рівня;
Діти та підлітки віком до 18 років (ефективність та безпека не встановлені);
Вагітність (до 20 тижнів включно) та період грудного вигодовування;
Рідкісна непереносимість галактози, дефіцит лактази, синдром глюкозно-галактозної мальабсорбції.
З обережністю
Аортальний стеноз, ідіопатичний субаортальний стеноз та/або стеноз мітрального клапана; гіпертрофічна обструктивна кардіоміопатія; хронічна серцева недостатність (СН); тяжкі порушення мозкового кровообігу; синдром слабкості синусового вузла; виражена тахікардія; літній вік, ниркова та печінкова недостатність (особливо пацієнти, які перебувають на гемодіалізі, високий ризик надмірного та непрогнозованого зниження пекла); цукровий діабет, одночасне застосування лікарських засобів (ЛС), які є інгібіторами або індукторами ізоферменту cyp3а4; одночасне застосування з іншими гіпотензивними та антиангінальними лікарськими препаратами (включаючи бета-адреноблокатори) та з серцевими глікозидами; пацієнти зі злоякісною АГ або зі зниженим обсягом циркулюючої крові (ризик вираженого та непрогнозованого зниження пекла);
Дозування10 мг
Показання до застосуванняАртеріальна гіпертензія, включаючи гіпертонічний криз (у монотерапії або комбінації з іншими гіпотензивними засобами);
Ішемічна хвороба серця: профілактика нападів стабільної стенокардії та вазоспастичної стенокардії (стенокардія Принцметалу, варіантна стенокардія).
Взаємодія з іншими лікарськими засобамиПрепарати, що впливають на ніфедипін:
Ніфедипін метаболізується за участю ізоферменту CYP3А4 цитохрому Р450 печінки та слизової оболонки кишечнику. Препарати, що індукують або блокують цей фермент, можуть впливати на ефект першого проходження (при прийомі всередину) або змінювати кліренс ніфедипіну. Ступінь та тривалість цих взаємодій слід враховувати, якщо ніфедипін застосовується спільно з такими препаратами.
Рифампіцин: рифампіцин значною мірою індукує ізофермент CYP3А4. При сумісному застосуванні з рифампіцином біодоступність ніфедипіну різко знижується, таким чином ефективність препарату послаблюється. Таким чином, сумісне застосування ніфедипіну з рифампіцином протипоказане;
При сумісному застосуванні з наведеними нижче слабкими/помірними інгібіторами ізоферменту CYP3А4 необхідний контроль АТ і може виникнути необхідність зниження дози ніфедипіну.
Препарати, що підвищують концентрацію ніфедипіну в крові:
-Макроліди (наприклад, еритроміцин): взаємодію макролідів з ніфепідином не досліджували. Відомо, що деякі антибіотики класу макролідів пригнічують метаболізм інших препаратів за участю ізоферменту CYP3А4. Тому при сумісному застосуванні не можна виключити можливе підвищення концентрації ніфедипіну в плазмі. Незважаючи на те, що азитроміцин за своєю структурою відноситься до класу макролідів, він не є інгібітором ізоферменту CYP3A4;
-Інгібітори протеаз ВІЛ (наприклад, ритонавір): не проводилося клінічних досліджень взаємодії інгібіторів протеаз ВІЛ з ніфедипіном. Про препарати, що належать до цієї групи, відомо, що вони пригнічують ізофермент CYP3А4 цитохрому Р450. Крім того, було встановлено, що препарати цієї групи in vitro пригнічують метаболізм ніфедипіну, опосередкований ізоферментом CYP3А4. Тому при сумісному застосуванні з ніфедипіном не можна виключити, що його концентрація в плазмі значно зросте внаслідок уповільнення ефекту «першого проходження». Крім того, не можна виключити та уповільнення виведення препарату;
-Протигрибкові препарати, азоли (наприклад, кетоконазол): не проводилося клінічних досліджень взаємодії протигрибкових азолів з ніфедипіном. Відомо, що деякі препарати цієї групи пригнічують ізофермент CYP3А4 цитохрому Р450. Крім того, було встановлено, що препарати цієї групи in vitro пригнічують метаболізм ніфедипіну, опосередкований ізоферментом CYP3А4. Тому при сумісному застосуванні з ніфедипіном не можна виключити, що його концентрація в плазмі значно зросте внаслідок уповільнення ефекту «першого проходження»; крім того, не можна виключити та уповільнення виведення препарату;
-Флуоксетин: не проводилось клінічних досліджень взаємодії флуоксетину з ніфедипіном. Відомо, що флуоксетин in vitro пригнічує метаболізм ніфедипіну, опосередкований ізоферментом CYP3А4 цитохрому Р450. Тому при сумісному застосуванні з ніфедипіном не можна виключити підвищення його концентрації у плазмі крові;
-Нефазодон: не проводили клінічних досліджень взаємодії нефазодону з ніфедипіном. Відомо, що нефазодон in vitro пригнічує метаболізм ніфедипіну, опосередкований ізоферментом CYP3А4 цитохрому Р450. Тому при сумісному застосуванні з ніфедипіном не можна виключити підвищення його концентрації у плазмі крові;
-Квінупристин/далфопристин: при сумісному застосуванні квінупристину/далфопристину з ніфедипіном може підвищитися концентрація ніфедипіну в плазмі;
-Вальпроєва кислота: не проводилося клінічних досліджень взаємодії вальпроєвої кислоти з ніфедипіном. Так як вальпроєва кислота шляхом інгібування ферменту підвищує концентрацію іншого інгібітору кальцієвого каналу - німодипіну - у плазмі крові, то не можна виключити посилення ефекту і в даному випадку;
-Циметидин: оскільки циметидин пригнічує ізофермент CYP3А4 цитохрому Р450, він підвищує концентрацію ніфедипіну в плазмі, посилюючи його гіпотензивний ефект;
-Ділтіазем: підвищує експозицію (AUC) ніфедипіну.
Інші види взаємодії:
-Цизаприд: сумісне застосування цизаприду з ніфедипіном призводить до підвищення концентрації ніфедипіну в плазмі.
Препарати, що індукують ізофермент CYP3А4 цитохрому Р450:
-Антиепілептичні препарати (фенобарбітал, фенітоїн, карбамазепін): фенітоїн індукує ізофермент CYP3А4 цитохрому Р450. При одночасному застосуванні фенітоїну з ніфедипіном біодоступність та, відповідно, ефективність останнього знижується. При сумісному застосуванні цих препаратів слід контролювати клінічну ефективність та у разі потреби підвищити дозу ніфедипіну. У цьому випадку після лікування фенітоїном може виникнути необхідність підвищення дози ніфедипіну. Якщо при сумісному застосуванні двох препаратів була підвищена доза ніфедипіну, то після відміни лікування фенітоїном слід зважити на можливість зниження дози ніфедипіну. Не проводилося клінічних досліджень щодо взаємодії карбамазепіну чи фенобарбіталу з ніфедипіном. У зв'язку з тим,
Вплив ніфедипіну на інші ЛЗ:
-гіпотензивні засоби: при призначенні разом з наступними антигіпертензивними засобами можлива сумація антигіпертензивних ефектів: діуретики; бета-блокатори; інгібітори ангіотензин-перетворюючого ферменту (ІАПФ); антагоністи рецепторів ангіотензину; інші блокатори кальцієвих каналів; альфа-адреноблокатори; інгібітори фосфодіестерази-5; метилдопу; магнію сульфат;
-Бета-адреноблокатори: при сумісному застосуванні ніфедипіну з бета-адреноблокаторами необхідний ретельний контроль, оскільки в деяких випадках повідомлялося про погіршення перебігу СН.
-Дігоксин: сумісний прийом з дигоксином може призвести до підвищення концентрації цього препарату в плазмі внаслідок зниження його кліренсу. Зважаючи на небезпеку передозування дигоксину, стан пацієнтів слід контролювати і при необхідності слід знизити дозу глікозиду;
-Хінідин: при сумісному застосуванні хінідину з ніфедипіном концентрація хінідину в плазмі може знизитися, а після відміни ніфедипіну в деяких випадках спостерігається підвищення концентрації хінідину в крові. За деякими даними літератури, при сумісному застосуванні двох препаратів спостерігалося підвищення концентрації ніфедипіну в плазмі крові, інші автори не спостерігали змін фармакокінетики ніфедипіну. Таким чином, якщо на тлі терапії ніфедипіном необхідне призначення хінідину, необхідно ретельно контролювати артеріальний тиск і, якщо необхідно, знизити дозу ніфедипіну;
-Такролімус: Такролімус метаболізується за участю ізоферменту CYP3А4 цитохрому Р450. Відповідно до опублікованих даних літератури при сумісному застосуванні такролімусу з ніфедипіном може підвищитися концентрація такролімусу в плазмі. Концентрацію такролімусу слід контролювати та при необхідності знизити його дозу;
-Вінкристин: при одночасному застосуванні з ніфедипіном знижується виведення вінкрістину, що може вимагати зниження його дози;
-Цефалоспорини: при одночасному застосуванні з ніфедипіном підвищується концентрація цефалоспоринів у плазмі;
-Нітрати: необхідно враховувати синергічну дію при одночасному застосуванні ніфедипіну та нітратів;
-Теофілін: ніфедипін підвищує концентрацію теофіліну в плазмі крові при одночасному застосуванні;
-Фентаніл: одночасне застосування фентанілу та ніфедипіну може призвести до вираженого зниження АТ, тому, якщо це можливо, рекомендується відмінити ніфедипін як мінімум за 36 годин до проведення анестезії із застосуванням фентанілу;
-Антикоагулянти непрямої дії: у поодиноких випадках повідомлялося про подовження протромбінового часу при одночасному застосуванні антикоагулянтів непрямої дії (наприклад, варфарину) з ніфедипіном. Клінічна значимість цього ефекту невідома.
ПередозуванняСимптоми
При тяжкій інтоксикації ніфедипіном можуть розвинутися наступні симптоми: порушення свідомості з переходом у кому, значне зниження артеріального тиску, порушення серцевого ритму з тахікардією, брадикардія внаслідок придушення атріовентрикулярної провідності, гіперглікемія внаслідок пригнічення секреції інсуліну, метабол легенів.
Лікування
Терапія має бути спрямована на виведення ніфедипіну з організму та відновлення стабільності серцево-судинних функцій та дихання. При ранньому виявленні інтоксикації першим терапевтичним втручанням має бути промивання шлунка, призначення активованого вугілля, у разі потреби - з промиванням тонкої кишки. Важливо забезпечити максимальне виведення ніфедипіну з організму. Повне видалення ніфедипіну, що не всмоктався, за допомогою промивання шлунка і тонкої кишки особливо важливо для запобігання подальшому всмоктування діючої речовини. Ніфедипін не виводиться при гемодіалізі, тому гемодіаліз не показаний, проте рекомендується плазмаферез (через високий ступінь зв'язування ніфедипіну з білками та його відносно малого обсягу розподілу). Атропін та бета-симпатоміметики можна застосовувати для симптоматичного лікування брадикардії. За загрозливого життя брадикардії слід застосовувати тимчасові водії серцевого ритму. Артеріальну гіпотензію, що розвинулася внаслідок кардіогенного шоку та вазодилатації, слід усувати введенням кальцію (10% розчину кальцію глюконату внутрішньовенно у вигляді повільної інфузії протягом 5 хвилин, у дозі 0,2 мл/кг, але не більше 10 мл). При неефективності можливе повторне введення під контролем вмісту кальцію у сироватці крові. При відновленні симптоматики можна перейти на постійну інфузію зі швидкістю 0,2 мл/кг/год, але не більше ніж 10 мл/год. В результаті концентрація кальцію в сироватці може стати нормальною або злегка підвищеною. Якщо лікування гіпотензії недостатньо ефективне, його можна доповнити запровадженням вазоконстрикторних симпатоміметиків (допаміну або норадреналіну). Дози цих препаратів підбираються залежно від реакції пацієнта. Щоб уникнути навантаження серця інфузії слід проводити з обережністю, під контролем гемодинаміки. При вираженому зниженні АТ – внутрішньовенне введення допаміну або добутаміну. При порушеннях провідності – атропін, ізопреналін чи штучний водій ритму. При розвитку серцевої недостатності – внутрішньовенне ведення строфантину. Катехоламіни можна застосовувати лише при загрозі життю (у зв'язку з їхньою зниженою ефективністю потрібна висока доза, внаслідок чого зростає небезпека розвитку аритмії). Рекомендується контроль концентрації глюкози у крові (може знижуватися вивільнення інсуліну) та електролітів (калію, кальцію). ізопреналін чи штучний водій ритму. При розвитку серцевої недостатності – внутрішньовенне ведення строфантину. Катехоламіни можна застосовувати лише при загрозі життю (у зв'язку з їхньою зниженою ефективністю потрібна висока доза, внаслідок чого зростає небезпека розвитку аритмії). Рекомендується контроль концентрації глюкози у крові (може знижуватися вивільнення інсуліну) та електролітів (калію, кальцію). ізопреналін чи штучний водій ритму. При розвитку серцевої недостатності – внутрішньовенне ведення строфантину. Катехоламіни можна застосовувати лише при загрозі життю (у зв'язку з їхньою зниженою ефективністю потрібна висока доза, внаслідок чого зростає небезпека розвитку аритмії). Рекомендується контроль концентрації глюкози у крові (може знижуватися вивільнення інсуліну) та електролітів (калію, кальцію).
Фармакологічна дія
Фармакологічна група:
Блокатор "повільних" кальцієвих каналів
Код АТХ C08CA05
Фармакодинаміка:
Ніфедипін - селективний блокатор "повільних" кальцієвих каналів, похідне 1,4-дигідропіридину. Чинить антигіпертензивну та антиангінальну дію. Антагоністи кальцію зменшують надходження позаклітинних іонів кальцію через повільні кальцієві канали клітинної мембрани. Як специфічний і потужний антагоніст кальцію ніфедипін гальмує проникнення іонів кальцію всередину кардіоміоцитів і гладком'язових клітин коронарних і периферичних артерій, таким чином, виявляючи судинорозширювальну дію.
При стенокардії ніфедипін розширює периферичні артерії, знижуючи навантаження на лівий шлуночок серця. Крім того, ніфедипін здатний розширювати інтактні зони частково стенозованих коронарних артерій, тим самим запобігаючи ангіоспазму. Це покращує кровотік та постачання киснем ішемізованих зон міокарда. Ніфедипін також знижує постнавантаження та потребу міокарда в кисні.
Ніфедипін знижує тонус гладких м'язів артеріол, що викликає зниження артеріального тиску (АТ), причому рівень зниження залежить від вихідних значень АТ.
На початку лікування може виникнути тимчасове підвищення частоти серцевих скорочень (ЧСС) з рефлекторним збільшенням хвилинного об'єму крові, проте це підвищення недостатньо для компенсації вазодилатації.
При короткостроковому та довгостроковому застосуванні ніфедипін підвищує виведення натрію та води з організму.
Діти та підлітки віком до 18 років
Було виявлено гіпотензивний ефект ніфедипіну у дітей та підлітків, проте рекомендації щодо дозування у цій групі пацієнтів відсутні.
Фармакокінетика:
Всмоктування
Після прийому внутрішньо ніфедипін майже повністю всмоктується у шлунково-кишковому тракті (ШКТ) (понад 90%). Абсолютна біодоступність таблеток ніфедипіну з негайним вивільненням становить від 40 до 70%. Ніфедипін піддається інтенсивному метаболізму при "першому проходженні" через печінку (40-60%). Після внутрішнього прийому 1 таблетки 10 мг максимальна концентрація препарату в плазмі крові (Cmax) досягається через 30-60 хв. Їда уповільнює, але не знижує всмоктування.
Розподіл
Зв'язок ніфедипіну з білками плазми (альбумінами) становить 94-97%. Після внутрішньовенного введення час напіврозподілу становить 5-6 хвилин. Період напіввиведення (T1/2) – 2–4 години. Ніфедипін проникає через плацентарний бар'єр та виділяється у грудне молоко. Менш 5% введеної дози проникає через гематоенцефалічний бар'єр.
Біотрансформація
Після прийому внутрішньо ніфедипін метаболізується у стінці кишечника та в печінці, головним чином, оксидативним шляхом за участю ізоферменту CYP3А4 цитохрому Р-450 з утворенням трьох фармакологічно неактивних метаболітів.
Виведення
Ніфедипін повністю метаболізується в неактивні метаболіти, і виводиться з організму у формі метаболітів, переважно нирками. 5-15% виводиться з жовчю в кишечник. Близько 0,1% дози виводиться нирками у незмінному вигляді. T1/2 ніфедипіну з плазми становить приблизно 2-4 години. Кумулятивний ефект відсутня. Діюча речовина проникає через плацентарний бар'єр та виділяється у грудне молоко. Менш 5% введеної дози проникає через гематоенцефалічний бар'єр.
Літні пацієнти
При застосуванні препаратів ніфедипіну у формі таблеток з пролонгованим/модифікованим вивільненням у літніх пацієнтів (вік >60 років) відмічено збільшення Смах та Т1/2 порівняно з молодшими пацієнтами.
Пацієнти з порушенням функції печінки
Фармакокінетичні дослідження показали, що у пацієнтів із цирозом печінки відзначається значне збільшення Т1/2 та зменшення загального кліренсу ніфедипіну. За даними клінічного дослідження у пацієнтів з порушенням функції печінки легкого (клас А за класифікацією Чайлд-П'ю) та помірного (клас В за класифікацією Чайлд-П'ю) ступеня тяжкості кліренс ніфедипіну після прийому внутрішньо було знижено відповідно на 48% та 72% порівняно з пацієнтами із нормальною функцією печінки. Відзначено збільшення площі під кривою «концентрація-час» (АUС) та Стах відповідно на 93% та 64% у пацієнтів з порушенням функції печінки легкого ступеня тяжкості (клас А за класифікацією Чайлд-П'ю) та відповідно на 253% та 171% у пацієнтів з помірним порушенням функції печінки (клас В класифікації Чайлд-П'ю) порівняно з пацієнтами з нормальною функцією печінки.
Пацієнти з порушенням ниркової функції
Елімінація ніфедипіну може бути сповільнена у пацієнтів з порушенням функції нирок. Хронічна ниркова недостатність, гемодіаліз та перитонеальний діаліз не мають істотного впливу на фармакокінетику ніфедипіну. Кумулятивний ефект відсутня.
Діти та підлітки
Фармакокінетичні дослідження не проводилися.
Вагітність та годування груддюНіфедипін не слід застосовувати у період вагітності, за винятком клінічних станів, коли вагітній жінці необхідне лікування ніфедипіном. Ніфедипін можна призначати вагітним виключно при тяжкій гіпертонії, що не реагує на лікування іншими препаратами. Ніфедипін не рекомендується при грудному вигодовуванні, оскільки відомо, що цей препарат виділяється в грудне молоко людини, але немає даних про ефект невеликих кількостей ніфедипіну, що всмоктуються після надходження до шлунково-кишкового тракту немовляти.
Умови відпустки з аптекЗа рецептом
Побічні явищаПобічні ефекти частіше виникають на початку курсу лікування та можуть зникати протягом подальшого курсу.
Серцево-судинна система: гіперемія шкіри обличчя, виражене зниження артеріального тиску, тахікардія, периферичні набряки (човників, стоп, гомілок); рідко – поява нападів стенокардії (що характерно і для інших вазодилататорів та вимагає відміни препарату), серцева недостатність, синкопе.
Центральна нервова система: головний біль, запаморочення, підвищена стомлюваність, порушення сну (сонливість або безсоння), дуже рідко: лабільність настрою. При тривалому застосуванні у високих дозах – парестезії у кінцівках, тремор.
Травна система: нудота, печія, діарея чи запор; рідко при тривалому прийомі препарату - сухість у роті, підвищене утворення газів у кишечнику, внутрішньопечінковий холестаз, підвищення активності "печінкових" ферментів, що проходять після відміни препарату; дуже рідко – гіперплазія ясен, запалення слизової оболонки ясен, анорексія.
Система кровотворення: рідко – тромбоцитопенія, тромбоцитопенічна пурпура, лейкопенія; дуже рідко – анемія.
Сечовидільна система: збільшення добового діурезу; рідко – погіршення функції нирок (у хворих з нирковою недостатністю); нічне сечовипускання.
Опорно-руховий апарат: міалгія; дуже рідко – артрит, артралгія.
Алергічні реакції: рідко – кропив'янка, екзантема, свербіж шкіри; дуже рідко – фотодерматит.
Інші: відчуття жару; дуже рідко – порушення зору, слабкість, пітливість, лихоманка, озноб, гінекомастія, гіперглікемія, що повністю проходять після відміни препарату; зміна маси тіла, галакторея.
особливі вказівкиСкасування препарату Кордафлекс 10 мг слід здійснювати поступово (існує ризик розвитку синдрому «скасування»). Скасування будь-яких бета-блокаторів слід проводити з поступовим зниженням дози протягом 8–10 днів.
У пацієнтів зі стенокардією припинення прийому бета-адреноблокаторів може призводити до розвитку синдрому «скасування» (збільшення частоти, тривалості та/або тяжкості нападів стенокардії), можливо, внаслідок підвищеної чутливості до катехоламінів. Призначення ніфедипіну не запобігає розвитку синдрому «скасування» бета-адреноблокаторів, але може призвести до його посилення у зв'язку з рефлекторним вивільненням катехоламінів у відповідь на периферичну вазодилатацію. Ніфедипін не має антиаритмічної дії і не запобігає виникненню порушень серцевого ритму при різкій відміні бета-адреноблокаторів. У разі необхідності припинення терапії бета-адреноблокатором слід поступово зменшувати дозу до призначення ніфедипіну.
Препарат не можна застосовувати для вторинної профілактики ІМ.
Препарат Кордафлекс 10 мг не можна застосовувати для усунення нападів стенокардії.
Особлива обережність та ретельне медичне спостереження необхідно у таких випадках: виражена гіпотензія (систолічний артеріальний тиск нижче 90 мм. рт. ст.), хронічна СН, якщо пацієнти перебувають на гемодіалізі (ризик значного зниження артеріального тиску), вагітність (препарат протипоказаний при вагітності).
Як і інші лікарські засоби, що мають вазодилатуючу дію, препарат Кордафлекс® слід обережно застосовувати у пацієнтів з аортальним стенозом, мітральним стенозом або гіпертрофічною обструктивною кардіоміопатією. У пацієнтів з обструктивною кардіоміопатією існує ризик збільшення частоти, тяжкості прояву та тривалості нападів стенокардії після прийому ніфедипіну. У таких випадках необхідна відміна препарату Кордафлекс.
Ніфедипін зі швидким вивільненням може спричинити різке падіння артеріального тиску з рефлекторною тахікардією та призвести до розвитку таких серцево-судинних ускладнень, як ішемія міокарда або ішемія мозку.
Як і у разі інших вазоактивних препаратів, у дуже рідкісних випадках після прийому ніфедипіну зі швидким вивільненням може виникнути біль у грудях (напад стенокардії) (спонтанні повідомлення), особливо на початку курсу лікування ніфедипіном. Результати клінічних досліджень виявили, що випадки розвитку нападів стенокардії спостерігалися нечасто.
У пацієнтів зі стенокардією напади стенокардії можуть стати більш частими, тривалими та тяжкими, особливо на початку лікування.
У деяких випадках повідомлялося про розвиток ІМ, що, однак, не можна відрізнити від природного перебігу основного захворювання.
Гіпотензивний ефект препарату посилюється при гіповолемії.
При ниркових захворюваннях дозу ніфедипіну змінювати не потрібно. Зниження тиску в легеневій артерії та гіповолемія після діалізу можуть посилити ефекти препарату, у зв'язку з чим рекомендується зниження його дози.
У пацієнтів з високим АТ та зниженим ОЦК, які перебувають на гемодіалізі, препарат слід застосовувати з обережністю, оскільки може відбутися різке падіння артеріального тиску.
Ніфедипін не слід застосовувати у період вагітності, за винятком клінічних станів, коли вагітній жінці необхідне лікування ніфедипіном. Ніфедипін можна призначати вагітним виключно при тяжкій гіпертонії, що не реагує на лікування іншими препаратами. Ніфедипін не рекомендується при грудному вигодовуванні, оскільки відомо, що цей препарат виділяється в грудне молоко людини, але немає даних про ефект невеликих кількостей ніфедипіну, що всмоктуються після надходження до шлунково-кишкового тракту немовляти.
При сумісному призначенні ніфедипіну з внутрішньовенним розчином магнію сульфату необхідний ретельний контроль АТ через можливість надмірного падіння, що може завдати шкоди матері та плоду.
Необхідна обережність при введенні препарату пацієнтам із захворюваннями печінки. У тяжких випадках доза має бути знижена. Рідко можливе підвищення активності печінкових ферментів, яке зазвичай має тимчасовий характер, але іноді може бути сильно вираженим. Такі зміни лабораторних аналізів рідко пов'язані з клінічною симптоматикою, але в деяких випадках можуть бути викликані аутоімунним гепатитом на тлі внутрішньопечінкового холестазу та жовтяниці.
Можливий позитивний результат тесту Кумбса при гемолітичній анемії або без неї, але довести наявність причинно-наслідкового зв'язку між цими проявами і застосуванням ніфедипіну не можна.
Інгаляційні анестетики можуть посилити зниження артеріального тиску. Якщо під час терапії пацієнту знадобиться хірургічне втручання під загальною анестезією, необхідно проінформувати анестезіолога про терапію, що проводиться.
Таблетки Кордафлекс 10 мг слід призначати з обережністю пацієнтам з низьким функціональним серцевим резервом. У деяких випадках спостерігалося погіршення перебігу СН після застосування ніфедипіну.
У пацієнтів, які приймали ніфедипін у дозах, що перевищують рекомендовані з приводу ішемічної хвороби серця, спостерігалося підвищення захворюваності та смертності, що особливо стосується пацієнтів, які перенесли ІМ.
У пацієнтів з цукровим діабетом при застосуванні препаратів ніфедипіну може змінитися реакція організму на інсулін та глюкозу, що може вимагати зміни терапії таких пацієнтів.
Ніфедипін метаболізується за участю ізоферменту CYP3А4 цитохрому Р450. Препарати, що інгібують або індукують цей фермент, можуть впливати на ефект «першого проходження» або змінювати кліренс ніфедипіну. Таким чином, інгібітори ізоферменту CYP3А4 цитохрому Р450 можуть підвищити концентрацію ніфедипіну у плазмі крові. До таких препаратів належать: макроліди (наприклад, еритроміцин); інгібітори ВІЛ-протеаз (наприклад, ритонавір); протигрибкові препарати азоли (наприклад, кетоконазол); антидепресанти (нефадозон, флуоксетин); квінупрістін/далфопрістін; вальпроєва кислота; циметидин; цизаприд; дилтіазем. При сумісному застосуванні цих препаратів з ніфедипіном слід контролювати артеріальний тиск і, при необхідності, розглянути можливість зниження дози ніфедипіну.
При застосуванні препаратів ніфедипіну спостерігалися незначні або помірні периферичні набряки, пов'язані з дилатацією периферичних артерій. Набряки зазвичай локалізуються на нижніх кінцівках, іноді зменшуються при застосуванні діуретиків. У пацієнтів із супутньою хронічною серцевою недостатністю слід ретельно диференціювати периферичні набряки, пов'язані із застосуванням ніфедипіну, від симптомів прогресування дисфункції лівого шлуночка.
Ніфедипін, як і інші БМКК, пригнічує агрегацію тромбоцитів за умов in vitro. Невелика кількість клінічних досліджень підтверджують дані про статистично значуще зниження агрегації тромбоцитів і збільшення часу кровотечі. Імовірно, причиною таких змін є блокада транспорту кальцію через мембрану тромбоцитів. Клінічна значущість цього ефекту невідома.
Ніфедипін може викликати помилкове підвищення концентрації ванілілміндальної кислоти в сечі при визначенні спектрофотометричного методу, але не впливає на результати вимірювань при використанні методу високоефективної рідинної хроматографії (ВЕРХ).
Таблетки Кордафлекс 10 мг містять лактози моногідрат. Пацієнти з рідкісними спадковими порушеннями (непереносимість галактози, лактазна недостатність або глюкозно-галактозна мальабсорбція) не повинні приймати цей лікарський засіб.
Протягом курсу лікування слід уникати вживання спиртних напоїв.
Вплив на здатність керувати автомобілем
Внаслідок різної індивідуальної реакції пацієнтів на препарат може порушуватися здатність керувати автомобілем та працювати з механізмами. Це особливо важливо враховувати на початку лікування, при зміні призначень препаратів та при вживанні алкогольних напоїв.
Умови зберіганняЗа температури від 15 до 25 °С. Зберігати у недоступному для дітей місці.
Спосіб застосування та дозиВсередину. Таблетки, покриті плівковою оболонкою, 10 мг слід приймати незалежно від часу їди, не розжовуючи (за винятком невідкладної терапії гіпертонічного кризу), запиваючи невеликою кількістю води. Не слід запивати пігулки грейпфрутовим соком. Режим дозування ніфедипіну повинен підбиратися індивідуально, залежно від ступеня тяжкості захворювання та терапевтичного ефекту.
Артеріальна гіпертензія
Рекомендована початкова доза препарату Кордафлекс при артеріальній гіпертензії становить 10 мг (1 таблетка) 2-3 рази на добу. Інтервал між двома прийомами препарату повинен становити щонайменше 2 години. Надалі доза може бути збільшена до 20 мг (2 таблетки) двічі на добу. Найчастіше рекомендується збільшувати дозу з інтервалом у 7–14 днів, т.к. це дозволяє повністю оцінити ефективність та переносимість раніше призначеної дози. Максимальна добова доза препарату Кордафлекс становить 40 мг. За необхідності застосування ніфедипіну в добовій дозі понад 40 мг для лікування артеріальної гіпертензії рекомендується призначення препаратів ніфедипіну у формі таблеток з пролонгованим вивільненням у дозі 20, 30, 40 або 60 мг.
Невідкладна терапія гіпертонічного кризу
Рекомендована доза ніфедипіну становить 10 мг. Одну таблетку Кордафлексу слід розжувати, деякий час потримати в роті, і потім проковтнути, запивши невеликою кількістю води. Необхідний ретельний контроль АТ та ЧСС. Після прийому пацієнта рекомендується перебувати в положенні лежачи протягом 30-60 хвилин. Максимальна разова доза препарату Кордафлекс становить 20 мг. Інтервал до наступного прийому препарату повинен становити щонайменше 2 години.
Ішемічна хвороба серця
Профілактика нападів стабільної стенокардії та вазоспастичної стенокардії. Рекомендована початкова доза препарату Кордафлекс при стабільній та вазоспастичній стенокардії становить 10 мг (1 таблетка) 3 рази на добу. Інтервал між двома прийомами препарату повинен становити щонайменше 2 години. Надалі можливе поступове збільшення дози на 10 мг з інтервалом 4-5 днів. Звичайна підтримуюча доза ніфедипіну при стабільній стенокардії становить 10-20 мг (1-2 таблетки) 3 рази на добу. Максимальна добова доза препарату Кордафлекс становить 60 мг. При необхідності застосування ніфедипіну в добовій дозі понад 40 мг для профілактики нападів стабільної стенокардії та вазоспастичної стенокардії рекомендується призначення препаратів ніфедипіну у формі таблеток з пролонгованим вивільненням у дозі 20, 30, 40 або 60 мг.
Комбінована терапія
Пацієнтам, які отримують комбіновану антиангінальну або гіпотензивну терапію, зазвичай призначають менші дози ніфедипіну. При одночасному застосуванні з інгібіторами та/або індукторами ізоферменту СУР3А4 слід дотримуватись особливої обережності. Може виникнути необхідність зміни дози або повної відміни препарату Кордафлекс. Літній вік
У літніх пацієнтів (старше 65 років) фармакокінетика ніфедипіну змінюється, у зв'язку з цим підтримуюча доза препарату може бути знижена порівняно з пацієнтами молодого віку.
Пацієнти з порушенням функції печінки
У пацієнтів з тяжкими порушеннями функції печінки дозу ніфедипіну слід знижувати.
Пацієнти з порушенням функції нирок
У пацієнтів з порушеннями функції нирок корекція дози ніфедипіну не потрібна.
ІнформаціяЗовнішній вигляд товару може відрізнятись від зображеного на фотографії. Є протипоказання. Необхідно ознайомитися з інструкцією або проконсультуватися з фахівцем
Відео на схожу темуІнформація щодо даного товару
Товар Кордафлекс таб п/об пленочной п/об 10мг фл 100 шт производится компанией ЭГИС РУС. Само производство расположено в стране Венгрия.
На нашем сайте в свободном доступе можно купить Кордафлекс таб п/об пленочной п/об 10мг фл 100 шт и заказать через корзину сайта доставку прямо в руки. В поисках Кордафлекс таб п/об пленочной п/об 10мг фл 100 шт в Украине? Вы в нужном месте! Купить можно как в больших городах (Киев, Винница, Кропивницкий, Полтава, Харьков, Днепр, Луганск, Ровно, Херсон, Донецк, Луцк, Хмельницкий, Житомир, Львов, Сумы, Черкассы, Запорожье, Николаев, Тернополь, Чернигов, Ивано-Франковск, Одесса, Ужгород, Черновцы), так и в маленьких городах и даже сёлах! Отправка наших товаров производится в день заказа или на следующий рабочий день.
Если Вас заинтересовал этот товар, обратите внимание на такие товары схожего действия: Кальцигард ретард таб п/об пленочной пролонг. 20мг 1... Кальцигард ретард таб п/об пленочной пролонг. 20мг 100 шт, Кальцигард ретард таб п/об пленочной пролонг. 20мг 3... Кальцигард ретард таб п/об пленочной пролонг. 20мг 30 шт, Кордафлекс рд таб п/об с контр.высв. 40мг 30 шт Кордафлекс рд таб п/об с контр.высв. 40мг 30 шт, Кордафлекс таб п/об пленочной пролонг. фл 20мг 30 шт Кордафлекс таб п/об пленочной пролонг. фл 20мг 30 шт, Кордафлекс таб п/об пленочной пролонг. фл 20мг 60 шт Кордафлекс таб п/об пленочной пролонг. фл 20мг 60 шт, Кордипин xl таб с модиф.высв. п/об пленочной 40мг 20 шт Кордипин xl таб с модиф.высв. п/об пленочной 40мг 20 шт, Коринфар ретард таблетки с пролонгированным высвобож... Коринфар ретард таблетки с пролонгированным высвобождением п/п/о 20 мг 30 шт, Коринфар ретард таблетки с пролонгированным высвобож... Коринфар ретард таблетки с пролонгированным высвобождением п/п/о 20 мг 50 шт, Коринфар таблетки с пролонгированным высвобождением ... Коринфар таблетки с пролонгированным высвобождением п/п/о 10 мг 100 шт, Коринфар таблетки с пролонгированным высвобождением ... Коринфар таблетки с пролонгированным высвобождением п/п/о 10 мг 50 шт, Нифедипин таб п/об пленочной 10мг 50 шт Нифедипин таб п/об пленочной 10мг 50 шт, Нифедипин таб п/об пленочной 10мг 50 шт озон Нифедипин таб п/об пленочной 10мг 50 шт озон, Нифекард ХЛ таб с пролонг. высв. п/п/об 30мг 30 шт Нифекард ХЛ таб с пролонг. высв. п/п/об 30мг 30 шт, Нифекард ХЛ таб с пролонг. высв. п/п/об 30мг 60 шт Нифекард ХЛ таб с пролонг. высв. п/п/об 30мг 60 шт, Фенигидин таб 10мг 50 шт Фенигидин таб 10мг 50 шт.